Красимира Ненова
Ти ме питаш как съм

chitanka.info

Ти ме питаш как съм,

без да чакаш отговор от мене;

Просто за да кажеш нещо,

да не може тишината да се възцари.

Или чакаш да откриеш във шаблонното:

„Добре съм!“

истината — скрита зад клепачите на моите очи.

После аз те питам как си, споменавам времето —

правя се, че много ме интересува

сушата или дъжда;

След това пак всеки си поема на живота бремето,

в себе си вглъбен и без да се обръща настрана.

Ние сме ограничени само в три дименсии:

ширина, височина и дължина,

подчинени на една променлива,

която бяга шеметно —

винаги напред, към вечността.

Ние сме ограничени в чувства и във възприятия,

близките си да разбираме не можеме дори —

в радостта на другите потайничко

завиждаме понякога,

в мъките им пък — безчувствено,

безпомощно мълчим.

Но един Човешки Син — Исус — успява да разкъса тези граници;

Да владее над пространство, време,

над живота и смъртта;

Да разбира мисли и проблеми,

да съчувства истински;

Да съзира тайните в сърцето, скритата злина.

Той не се отдръпва в нужда със купешки мъдрости;

Не прикрива, не нарича злото с умалени имена;

Да, дори понякога е неудобен с’ Свойта откровеност;

В Него няма лицемерие, ни сянка от лъжа.

Той не трябва да ме пита как съм —

Той добре ме знае:

Аз пред Него съм като отворено,

прочетено писмо!

Но чудесното е туй, че без да съм заслужил

ми предлага

Своята любов и Своето приятелство добро.

17.10.1993

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.